EN ORIGINAL FILM FRA NETFLIX
- Du kan ikke huske det? - Jeg kan overhovedet ikke huske det.
Du husker slet ikke noget.
Dræb ham.
Du godeste.
Du er badet i sved. Er du okay, Jin-seok?
- Mor. - Ja, Jin-seok.
Jin-seok, det så ud som om, du havde mareridt.
Far.
Jeg sagde jo, du skulle gå tidligt i seng i aftes.
Jeg sagde, du skulle være udhvilet til dagens flytning.
Yu-seok.
Han blev ved med at sige, hvor spændt han var på huset,
så han kunne ikke sove i nat.
Vi er der snart.
Far, hvad skal vi have til frokost i dag?
Det er vores flyttedag, så vi skal spise jajangmyeon.
Klart. Det bliver jajangmyeon.
HJERTETS FLYTTEFIRMA
Jeg ser vores nye hjem for første gang.
Jeg har aldrig set det før,
men af en eller anden grund føles det ikke fremmed,
som havde jeg set huset engang for længe siden,
mens jeg stod præcis sådan her.
Sådan har jeg det.
Hvad synes du? Kan du lide det?
Jeg spørger, hvad du synes. Er det ligesom, du havde forestillet dig?
Min bror har altid været den bedste i sin klasse
lige siden folkeskolen.
Han er en klog fyr, der er uddannet på et eliteuniversitet.
Han har vist talent for alt, siden han var ganske ung.
Hans vinderinstinkt...
...og hurtige reflekser gjorde ham god til sport.
Hey!
Og han er endda god med hænderne.
Vi behøver sjældent at ringe til en håndværker, for han kan ordne det meste.
- Han hverken ryger eller drikker. - Den virker!
Han har gode manerer, og han bander aldrig.
Han er logisk tænkende, men stadig sjov og veltalende.
Alle beundrede og misundte ham.
Jeg er selvfølgelig også fan af ham.
Nej, jeg beundrer ham dybt.
Al den studiestress giver mig somme tider et nervøst sammenbrud,
og han er det eneste i mit liv, som jeg kan prale af...
...og være stolt af.
Yu-seok.
Ja. Giv mig den, mor.
For et år siden...
...kom han til skade med sit venstre ben i en bilulykke,
men for mig og min familie...
...er han stadig en perfekt heltefigur.
- Pas på dørtrinnet. - Hvor skal vi sætte dette?
Nå, det. I midten af stuen.
- Okay. - Denne vej, tak.
Kan du se søjlen derovre?
- Sæt den ved siden af søjlen, tak. - Okay.
Okay. En, to.
- Vær sød at være forsigtig. - Okay.
Hvor vil du have den her?
Åh, der er bøger i den kasse, ikke? Bare giv mig den.
Okay...
MAJ 1997
- Hey, drik noget vand først. - Hent noget vand.
Yu-seok.
Jeg troede, du fik eget værelse.
Nå, du har måske ikke hørt det.
Den tidligere ejer efterlod sine ting i det lille værelse ovenpå.
Betyder det, at vi aldrig kan bruge det rum?
Nej, det tror jeg ikke.
Jeg hørte, at han nærmest tiggede far.
Far kunne ikke sige nej, fordi han er så godhjertet.
Han rydder nok snart rummet.
Du ser ud til at hade tanken om at dele værelse med mig.
Ja, det gør jeg.
Jeg vidste det. Jeg kunne tydeligt se det.
Jeg laver sjov. Jeg var bare nysgerrig.
Yu-seok.
- Ja, mor. - Kan du komme og hjælpe mig?
For pokker.
- Fjols. - Jøsses!
Lad være med at slå mig i hovedet. Det dræber hjerneceller!
Det passer ikke!
- Undskyld mig. - Ja?
Hvor skal jeg sætte den her?
- Nå, den... Bare ved sengen, tak. - Selvfølgelig.
- Er du okay? - Ja.
For pokker.
- Tak. - Helt i orden. Det er jo vores hus.
Forresten, er det din storebror, der lige gik nedenunder?
Ja. Hvorfor spørger du?
Han er din storebror?
Jeg ved det. Vi ligner ikke hinanden.
Hvor gammel er han?
- Hvorfor spørger du? - Undskyld mig.
Nogen leder efter dig i køkkenet.
Åh, okay.
Åh gud.
Du godeste.
Mand, jeg er udmattet.
Værsgo. Jin-seok.
Hvad synes du om huset? Kan du lide det?
Det har jeg allerede sagt, mor.
Er det rigtigt? Du kan godt lide det?
- Tja... - Du godeste. Han elsker det,
bortset fra at han skal dele værelse med mig.
- Hold nu op. - Det kommer ikke til at vare længe.
Den forrige ejer sagde, at han henter tingene om en måned.
Jøsses. Du skal ikke bekymre dig, far. Yu-seok lavede bare sjov.
Tidligere sagde du ja uden at tøve et øjeblik.
Hvad? Hvornår?
Det bliver godt. Når du sidder fast i lektierne,
kan du spørge Yu-seok til råds med det samme.
Åh, far. Hvad efterlod den tidligere ejer på værelset?
Jeg er ikke sikker. Det er nok bare ting, han ikke bruger mere.
Som hvad? Har du nogen anelse?
Jeg siger dette for en sikkerheds skyld.
I må ikke gå ind på det værelse.
Han blev ved med at sige til mig, at vi ikke måtte gå derind.
Jin-seok, du tager din medicin hver dag, ikke?
Jo, selvfølgelig. Det husker jeg altid.
Hvad var det for en lyd?
Hvilken lyd?
Jeg hørte bare noget ovenpå.
Det lød som noget tungt, der faldt.
Var det ikke torden?
Nej, det var det ikke.
Er det ikke der, det lille rum er?
Jo, det er lige ovenover her.
Men var det ikke torden?
Hvis det var...
- Se selv? Det må have været torden. - Ja.
Det var det vel.
Vejrudsigten lover regn indtil i morgen tidlig.
Heldigvis begyndte det ikke at regne før efter flytningen.
Det er rigtigt.
- Gud, det ville have været så stressende. - Ja, virkelig.
Vær ikke bekymret.
Over hvad?
Du består helt sikkert eksamen i år.
Synes du ikke, der er en god energi i det her hus?
Åh gud.
Jeg må hellere sove nu.
I må ikke gå ind på det værelse.
- Yu-seok. - Hvad laver du her?
Jeg hører underlige lyde inde fra det værelse.
- Underlige lyde? - Ja, nemlig.
- Du hører dem også, ikke? - Jeg hører ingenting.
Du kan ikke høre det?
Jeg hørte det helt sikkert. Jeg hørte det lige før.
Du gider bare ikke læse lektier, vel?
Nej, det er ikke derfor.
Jeg hørte seriøst underlige lyde lige før.
Okay, jeg er med.
Du trænger til noget frisk luft, når det sker.
Hvad? Det øser ned udenfor. Hvor skal vi hen?
Vi tager en paraply med.
Nabokonen fortalte mig, at fra bakketoppen derovre...
Se, hvor det styrter ned.
Yu-seok.
Ja.
Tak.
For hvad?
- Jeg ville bare gerne sige det. - Hey.
Vær ikke fjollet.
Hej?
Ja, far.
Ja, vi gik en tur udenfor.
Ja.
Den der ting?
Okay, jeg kommer og finder det til dig.
Okay.
- Var det far? - Ja.
Han spurgte til et dokument tidligere. Nu vil han gerne se det.
Jeg er straks tilbage. Vent her et par minutter.
- Det er okay. Jeg går med. - Nej, det tager kun ti minutter.
- Bare vent et par minutter, okay? - Okay så.
Hvem er I?
Fang ham!
Yu-seok!
- Tag ham. - Åh gud.
Yu-seok!
07JO8911
Det er "07JO8911".
Jin-seok.
Hvad er der sket med dig?
De tog ham. Yu-seok...
Yu-seok blev kidnappet.
- Hey, Jin-seok. - Jin-seok!
Hey.
- Jin-seok, vågn op. Jin-seok. - Hey.
Dræb ham.
Jin-seok, er du okay?
Mor.
Ja, det er mig. Er du okay?
Yu-seok... Hvad skete der med Yu-seok?
Han er ikke hjemme endnu. Vi har ikke hørt fra ham.
Åh nej.
- Har I talt med politiet? - Ja.
Betjentene er her snart. De vil spørge dig, hvad der skete.
Okay.
Kan du huske nogen af mændenes ansigter?
Nej.
Det regnede. Det var også mørkt, og jeg var for skræmt...
...til at se deres ansigter klart.
Men som sagt så jeg nummerpladen.
Det var "07JO8911", en sort varevogn.
Det er så frustrerende. Den nummerplade eksisterer ikke.
Det kan ikke passe. Jeg er sikker. Det var "07JO8911".
Ingen sort varevogn i landet...
Jeg mener, der er intet køretøj med den nummerplade.
Det er umuligt, betjent. Jeg så tydeligt "07JO8911".
Nej, det nummer eksisterer ikke. Vi har endda slået lignende numre op,
men vi fandt ingen sort varevogn.
Hvis du så det i silende regn, mens det var mørkt,
er det muligt, at du læste forkert.
Vi har hørt, at du er på angstdæmpende medicin.
Jeg sagde jo, at jeg er sikker.
Jeg sagde "07JO8911". Det var en sort varevogn!
Jin-seok.
Det er nok for i dag.
Min søn har det ikke godt fysisk.
Jeg tror, det var for meget for ham.
Okay. Vi stopper for i dag så.
Så...
...begyndte den smertefulde ventetid.
En dag.
To dage.
Så en uge.
Ti dage gik.
I løbet af to uger
blev politiet mere og mere lammede af kedsomhed.
Jo mere lammede de blev,
jo mere urolige blev vi.
Dræb ham.
Og hver nat så jeg den mand i mine drømme.
Han så bekendt ud af en eller anden grund, men jeg anede ikke, hvem han var.
Jeg vidste kun, at han så ekstremt plaget ud i drømmen.
Om morgenen...
...præcis 19 dage efter Yu-seoks kidnapning...
...kom han tilbage.
Men...
...han havde ingen erindring om, hvad der var sket...
...de sidste 19 dage.
Er der noget særligt, du kan huske...
Lægen sagde, det skyldtes dissociativ hukommelsestab.
Yu-seok
havde slettet sine smertefulde minder...
...fra den dag.
Lægen sagde også,
- at det eneste, vi kan gøre, er at vente. - Har hovedet været udsat for slag?
Yu-seok, sover du?
Nej.
Vi var virkelig bekymrede for dig.
Det er jeg ked af.
Det skal du ikke være. Jeg er mere ked af det.
Sov sødt.
Tak. I lige måde.
Jeg har lavet kimchi, så varm det. Bestil ikke jajangmyeon! Mor
Jin-seok, hvad laver du der?
Hej Yu-seok.
Ikke noget. Har du sovet godt?
Jeg er sulten. Lad os spise noget.
Det er så godt.
Jajangmyeon er det bedste. Hvem i Korea elsker ikke jajangmyeon?
Åh, forresten. Hvor gik du hen i går aftes?
I går aftes? Hvem?
Dig. Du gik ud i går aftes.
Nej, jeg gjorde ej.
Det gjorde du. Jeg hørte dig gå, og jeg hørte endda porten smække.
Du må have drømt, ikke?
Det så ud som om, du drømte i går aftes.
Var det en drøm?
Jeg må gå. Jeg må hellere gå nu.
- Er du færdig? - Ja.
Jeg må gå nu, så ryd dette op for mig, okay?
Åh, helt ærligt. Okay.
- Vi ses senere. - Hav en god dag.
Yu-seok.
Ja.
Hvad er der sket med dit ben?
Hvad mener du?
Hvorfor halter du på dit højre ben?
- Gjorde jeg det? - Ja, lige før.
Hey, jeg må virkelig afsted.
Lad være med at drille, okay?
HYPNOSE
Hvilken passer bedst til B?
- Hej, sid ned. - Hej far.
Jin-seok, spis ikke kun kød. Du har også brug for grøntsager.
Jeg skal have spareribs først.
- Først det. - Du skal spise det hele.
Jeg er hjemme.
- Kom og sæt dig. - Hej med dig.
- Du har ikke spist endnu, vel? - Nej. Jeg er hundesulten.
- Er det spareribs? - Ja. Det er så lækkert.
Du godeste.
Sov du godt?
Jeg sov ikke.
- Jo, du gjorde. - Nej, jeg gjorde ej.
Jeg vil...
Jeg burde gå i seng nu.
Læg dig ned og sov, hvis du er søvnig. Hvorfor sover du ved skrivebordet?
Bare gå i seng.
Jeg sov ikke. Jeg tænkte på noget.
Godnat.
Hej.
- Følg venligst den taxa. - Undskyld?
- Den der. Hurtigt. Kom nu. - Okay.
Chefen er her. Kom, drenge.
Hej chef.
Dig der, gå indenfor.
Fucking idioter.
Vil I ikke gøre arbejdet ordentligt?
Undskyld, chef.
- Hvor mange steder? - To.
Satans. Jeg er ved at blive sindssyg, fordi alting er blevet så kompliceret.
Det er muligt, at du læste forkert.
Vi fandt ikke nogen sort varevogn.
Forstået, chef.
Er det så svært at håndtere idioter fra regeringen?
En ting til.
Hvad fanden?
Hvorfor skulle du absolut komme og komplicere tingene mere?
Tja, det er...
Det var ikke med vilje.
Seriøst, er du idiot eller hvad?
Chefen har lagt så meget arbejde i dig. Hvorfor gør du det her?
Tja... Det ser ud til, der er en misforståelse her.
- Den rotte... - Fang ham!
Fandens!
Hey!
Stop!
Hey!
Fang ham!
Fandens.
- Hvor blev han af? - Fandens. Vi er på røven.
Jeg så ham løbe den vej.
Det svin kender ikke området. Han kommer ikke langt.
Hey.
Se, om han tog den vej.
Jeg tager den her vej.
Har du været oppe hele natten?
Hvad er der galt?
- Hvad? - Hvorfor er du så opskræmt?
Er der sket noget?
Nej.
Der er intet sket.
Hey, Jin-seok.
Jin-seok.
Hvad sker der?
Er du okay, Jin-seok?
Jin-seok.
Hey, kan du...
Jin-seok, åbn lige.
Kom nu? Åbn døren.
Skrid!
Okay. Jeg lader dig være.
Men bare fortæl mig, hvorfor du pludselig er sådan.
I går aftes...
Jeg fulgte efter dig.
Du fulgte efter mig? Hvorhen? Hvor tog jeg hen?
Du ved, jeg faldt i søvn, da jeg kom hjem.
Jeg så det hele.
Sig det så. Hvem er de fyre? De er ikke betjente, vel?
Hvem? Hvad snakker du om? Hvilke betjente?
De mænd, der jagtede mig i nat!
Jin-seok. Er du på nogen måde...
- Hvis du har underlige drømme igen... - Hold kæft!
Drømme?
Det var ikke en drøm.
Jeg kan huske det hele så tydeligt.
Du troede, jeg sov, ikke?
Jeg sov, indtil jeg hørte klik fra stiftblyanten.
Hvilken stiftblyant?
Du klikkede den, indtil blyet faldt lige foran mig!
Hvor er min bror?
Hvad har du gjort med Yu-seok?
Svar mig!
- Giv slip! - Læg den ned.
Giv slip!
- Lige et øjeblik. - Giv slip på mig.
- Vent. Slap nu af. - Giv slip.
- Kom nu... - Giv slip på mig, dit svin!
- Giv slip, din satans... - Jin-seok, slap af.
Slap nu af.
- Giv slip på mig! - Slap nu af.
- Slip! - Kom nu...
Jin-seok. Vær sød at slappe af, okay?
- Du vover på at narre mig! - Jin-seok, slap af!
Jeg fortæller dig sandheden. Jeg gik ingen steder i går aftes.
Hvad var det så, jeg så?
Hvem var de fyre, og hvad gjorde de ved mig?
Vær sød at falde ned. Hør på mig, okay?
Jin-seok. Intet af det skete, okay?
Fra stiftblyanten til taxaen og de mænd, der jagtede dig.
Intet af det skete i virkeligheden.
Hvad så med de ting, jeg kan huske?
Jeg kan huske alt helt tydeligt. Hvordan forklarer du det?
Jin-seok, din medicin.
Tog du din medicin i går? Svar mig.
Jin-seok, hvad laver du der?
Ingenting.
Du tog den ikke, vel?
Yu-seok.
Undskyld.
Mor kommer snart hjem. Prøv at hvile dig lidt.
Okay.
Hallo?
Jeg er på vej, så bare vent.
Taxaen og de mænd, der jagtede dig.
Intet af det skete i virkeligheden.
Jeg fortalte ham aldrig om taxaen.
Jin-seok, jeg er tilbage.
Mor.
Ja.
Hvad er der?
Tja...
Angående Yu-seok...
Skete det...
Skete det virkelig?
Ja. Det skete virkelig. Jeg er sikker.
Jeg må tale med far om det.
Nej, mor. Sig det ikke til far endnu.
- Vi må fortælle ham... - Nej. Hør her, mor.
Hvis han går ud igen i nat,
vækker vi far og følger efter ham.
Yu-seok...
Du siger, at Yu-seok virkelig gjorde det, ikke?
Den fyr er ikke Yu-seok.
Hvorfor tog du den ikke før?
Kom snart tilbage. Vi har et problem.
Jeg tror, den lille skid har regnet det ud.
Ja.
Nemlig.
Det er rigtigt.
Ja.
Han sagde klart og tydeligt, at du ikke er hans bror.
Han fortalte mig også alt, han så, da han fulgte efter dig i aftes.
Han sagde, at dine ben intet fejlede, og at betjentene var falske.
Så sagde han, at han vågnede her efter en forfølgelse.
Han sagde det klart og tydeligt.
Ja, jeg siger dig. Han sagde helt sikkert...
Ja.
Klart.
Ja, det ved jeg.
Det er rigtigt.
Jeg siger bare...
Er der nogen?
Er det dig, Jin-seok?
Er der nogen?
Nej, jeg hørte helt sikkert noget.
Tror du, han kan være gået nedenunder?
Han sover sødt ovenpå nu.
Jeg så det med mine egne øjne lige før.
Okay. Jeg tjekker hans værelse.
Hr. Park, hvad er det, der tager så lang tid?
Ved du overhovedet, hvad der foregår? Kom straks tilbage.
Hr. Choi er også på vej hjem.
Er du lige vågnet?
Du er badet i sved.
Helt badet.
Du må skynde dig. Kom hurtigt tilbage.
Mit dække er også blevet afsløret.
Jin-seok, hvor skal du hen?
Far.
Hvor skal du hen?
Jeg tager ud og besøger en ven.
Okay.
- Ja. - Hvilken ven?
Hvilken ven skal du besøge?
Du kender ham nok ikke. Jeg er snart tilbage.
Jin-seok.
Du må under ingen omstændigheder gå.
Lad os gå ind.
Lad os tale indenfor.
Jeg sagde, lad os gå ind.
Fang ham!
Lad ikke den skiderik slippe væk!
POLITISTATION
- Hvad foregår der? - Hjælp mig.
- Kom nu, hjælp mig! - Hvad er der med den mand?
Lort.
- Stop med det pis. - Du sagde det selv før.
I kan skiftes. Jeg stiller spørgsmål. Først dit navn.
Jeg hedder Je-hyeong Yeon.
Hr. Je-hyeong Yeon.
Okay. Bare for at opsummere, hvad du har fortalt os.
Kort sagt...
...har nogen holdt dig indespærret i over en måned,
og du er lige sluppet fri.
Ja, det er rigtigt.
Du var indespærret i huset med to etager derovre,
og personerne har narret dig til at tro, de er din familie.
Ja, det er korrekt.
Med andre ord troede du, at de var din familie,
biologisk set.
Ja. Det gjorde jeg, men...
- Tja... - Hvorfor troede du på dem?
Det burde ikke kunne narre dig, at de foregiver at være din familie.
Jeg forstår det heller ikke helt.
Hvorfor...
Hvorfor troede jeg på deres løgne? Jeg kan ikke...
Okay.
- Har du fundet ham i systemet? - Ja.
Hans identitet er bekræftet.
Så skulle du have givet mig den straks. Hvad ventede du på?
- Undskyld. - Giv mig den.
Noget bemærkelsesværdigt?
Dit personnummer er 770427-1665177.
- Ikke? - Jo, det er mig.
Han er ikke meldt savnet, og han har en pletfri straffeattest.
Der er ikke rigtigt noget her.
Hvis du blev født i 1977, er du 41 år gammel nu.
Undskyld?
Jeg er 21.
Du godeste. Se.
Hvordan kan du være 21 i år, når du er født i 1977?
Det er 1997, så jeg er 21 år gammel.
Herre.
Kig godt på kalenderen derovre og gentag efter mig.
MAJ 2017
Vi skriver år 2017.
MAJ 2017
Åh gud.
Du har tydeligvis et problem, et alvorligt problem.
Hey. Tænd for fjernsynet. Der må være nyheder nu.
Javel.
Præsidentens besøg i USA var en anledning til at diskutere
de to landes forhold såvel som andre presserende emner,
men det forlyder, at han er blevet kongeligt behandlet.
Præsident Trump åbnede festsalen, hvilket aldrig er sket før,
og han viste også præsidenten rundt...
...i private dele af Det Hvide Hus.
Journalist Yeong-tae Jeong vil fortælle os mere.
USA's bevæbnede æresvagter
stod på række ved den sydlige indgang til Det Hvide Hus.
Sådan en behandling tildeles kun statsgæster.
Selvom de ikke havde aftalt deres påklædning,
mødte de begge op i marineblå jakkesæt og...
Kom frem!
Lad os tale.
Hvad... Hvad er der sket her?
Vores plan er slået fejl endnu engang.
Hvem er I?
Er det alt, du gerne vil vide?
Der er garanteret masser af ting, du gerne vil vide.
Sig mig. Hvad har I gjort ved mig?
Det var 20 år siden.
Den 20. december 1997...
...blev en familie dræbt i deres hjem i udkanten af Seoul.
I præcis dette rum.
I arbejder så hårdt.
- Hvad er der sket? - Hey.
Du godeste.
En mor og en datter blev brutalt myrdet
med et skarpt våben i samme rum.
Intet Blev Stjålet
KRIMINALTEKNISK AFDELING
Politiet Efterforskning Virker Ikke Målrettet
Sagen Forbliver en Gåde
Sagen skabte vrede og interesse over hele landet,
og et særligt efterforskningshold blev sat til at håndtere den.
Hvor Er Morderen?
Men politiet fejlede i forsøget på at fange morderen.
SØGER VIDNER
Årene gik.
Og med tiden...
...glemte folk lige så stille sagen.
De glemte alt om den, da forældelsesfristen udløb,
men ofrenes familie kunne ikke lægge det bag sig.
De ansatte folk til at efterforske sagen igen.
SEONGSHIN-DONG POLITIRAPPORT
Månederne gik.
Årstiderne skiftede også.
En forårsdag fire år senere...
...fandt de endelig morderen.
Hvorfor gjorde du det?
Du kendte dem ikke engang.
Jeg kan overhovedet ikke huske det.
Du husker det slet ikke?
Det er rigtigt.
Dræb ham.
Hvad så? Siger du, at jeg er morderen?
Ja.
Det er du.
Nej.
Det er umuligt.
Jeg ved ikke med andre ting, men jeg ved, jeg ikke har dræbt nogen.
Dit fucking svin, du blev ved at benægte, efter vi fangede dig.
Vi vidste med sikkerhed, at du var morderen,
men du virkede oprigtig, mens vi holdt øje med dig.
Folk har instinkter, forstår du.
Det så ikke ud til, du løj.
Ofrets familie blev meget forvirret, da de fandt ud af det.
Situationen blev mere og mere absurd.
Endelig fandt de den mand, der ødelagde deres liv og familie.
De var klar til at tage hævn, men han kunne intet huske.
Han vidste ikke, hvorfor han gjorde det,
om han gjorde det alene eller ej,
eller om nogen havde givet ham ordre til det.
Han kunne intet huske af hændelsen, så de kunne ikke slå ham ihjel.
Derfor rekrutterede vi endnu en ekspert.
Han plejede at arbejde som retsmedicinsk hypnotisør ved politiet.
Jeg hedder Seong-dae Park.
Denne linje repræsenterer Jin-seok Songs liv indtil videre.
Lad os inddele den i barndom, pubertet,
tyverne, trediverne og fyrrerne.
Hvorfor kan du ikke åbne den?
Jeg kan ikke åbne den.
På dette tidspunkt havde han den mest smertefulde oplevelse i sit liv,
og han slettede alle sine minder med tilknytning dertil.
Du må stadig prøve.
For at få de slettede minder tilbage,
prøvede vi alle mulige ting, heriblandt hypnose,
men den psykologiske modstand var for stor.
Det er derfor, metoden ikke virker.
Vores fornemmelse var rigtig.
Du kunne virkelig ikke huske det.
Dissociativ hukommelsestab.
Minderne var så traumatiserende,
at du skilte dig af med dem, dit fucking svin.
Vi kan prøve...
...at skrue tiden tilbage til før, han var involveret i hændelsen.
Altså før han fik den traumatiske oplevelse.
Du mener, vi går tilbage til dengang, svinet var glad?
Præcis. Før den 6. maj 1997.
Og dette er et sovemiddel kaldet Barbital.
Det må vi give ham først.
Hr. Choi, jeg er meget beæret over,
at du vil mødes med denne gamle dame.
Du sagde, at du engang var skuespiller.
Du vil let kunne forstå det, hvis du ser det som et rollespil.
Vi hypnotiserer ham...
...og fortæller ham, at han rejser med tog.
Han kører gennem tunneller på togrejsen.
Vi fortæller ham, at han rejser et år tilbage i tiden,
mod fortiden hvor han var glad, hver gang han kører igennem en tunnel.
Hvordan gør vi så det her?
Okay. Du kører igennem første tunnel nu.
Og nu er du lige kommet ud af tunnellen.
Hvilket år er du i nu?
Hvilket år er det?
Jeg spørger igen.
Hvilket år er du i nu?
Det er...
...år...
...1997.
Hvor gammel er du nu?
Jeg er 21.
Godt.
Hvor er du nu?
I bilen.
I bilen?
Hvem er du sammen med, og hvor er du på vej hen?
Jeg er sammen med min mor,
far...
...og bror.
Vi flytter til vores nye hjem.
Hvad laver du i det øjeblik i bilen?
Jeg sover med hovedet på min mors skulder.
Bliv ved med at sove tungt sådan.
Du vågner, når jeg fortæller dig, det er tid til at vågne.
Okay.
Og selv efter du vågner,
vil du stadig være 21 år gammel...
...i 1997.
Sammen med dig i bilen...
...er din far,
din mor...
...og din bror, okay?
Okay.
Du vågner,
når jeg har talt til tre.
En,
to,
tre.
Du godeste.
Du er badet i sved.
Er du okay, Jin-seok?
Mor.
Ja, Jin-seok.
Jeg vil vædde på, hans nye hjem virker genkendeligt.
Jeg mener, morderen står foran det hus,
hvor han begik mord for 20 år siden.
Det var kun naturligt, at huset virkede bekendt for dig.
- Er du okay? - Ja.
Er det din storebror, der lige gik nedenunder?
- Vi ligner ikke hinanden, vel? - Hvor gammel er han?
- Hvorfor spørger du? - Undskyld mig.
Hvad var det for en lyd?
Men var det ikke torden?
Gud, det ville have været så stressende.
Virkelig.
Fuck, vi er på røven.
Okay, jeg er med.
Du trænger til noget frisk luft, når det sker. Kom.
- Hvad? Det øser... - Der kunne have været et par småproblemer,
men alt gik mere eller mindre efter planen.
Vi planlægger at vække morderens hukommelse fra den regnfulde nat.
Vi har rekonstrueret gerningsstedet ned til mindste detalje.
Selv musikken, der blev spillet på drabstidspunktet,
var klar til at blive spillet igen.
HR. PARK
Ja, far.
Var det far?
Vent et par minutter, okay?
Vi behøvede kun at få morderen ind i
den nøjagtigt samme situation som den aften,
men så skete der noget totalt uventet.
Vi er fra politiet.
Du er anholdt for overfald og bedrageri.
De fandens politibetjente formåede at finde mig i netop det øjeblik.
Yu-seok!
Min anholdelse
- De tog ham. - Ødelagde næsten hele vores plan,
- Yu-seok er blevet kidnappet. - Men heldigvis...
...misforstod du fuldstændigt situationen.
Jin-seok, hvad i alverden skete...
- Hvad sker der? - Blev han kidnappet?
Ring straks til hr. Choi.
Hvad foregår der?
Jeg blev løsladt efter at have bestukket og trukket i alle
tænkelige tråde i 19 dage.
Jeg ville genoptage planen så snart, jeg kom tilbage, men...
Fandens. Det ville bare ikke regne.
I DAG MEST SOLRIGT
Vi kunne ikke påbegynde noget uden regn.
I løbet af de dage, vi ventede på regn,
- begyndte effekten af hypnosen at aftage, - En ting til.
- så du blev mistænksom. - Det svin fulgte efter mig herhen.
Han sagde, at dine ben intet fejlede, og at betjentene var falske.
Mistanken voksede og voksede,
og den bragte os til sidst hertil.
Forstår du nu?
Hvorfor vi gjorde det, vi gjorde, og hvorfor du er endt her?
Hvad er der galt?
Tror du jeg lyver eller hvad?
Nej.
Jeg er sikker på, det er rigtigt med undtagelse af en ting.
Hvilken ting?
Det var ikke mig.
Jeg har aldrig dræbt nogen.
Dit lille svin.
Du har dræbt to personer,
og du dør også snart.
På den mest smertefulde måde overhovedet. Forstår du det?
Nej.
Jeg dør ikke.
Røvhul!
Det fucking røvhul.
Vend om.
Jeg sagde, vend om!
Hvor er han? Hvor blev det svin af?
Hurtigere!
Kør hurtigere.
Der. Han er derovre.
Hey!
Stop!
Hvad fanden?
Hey, flyt din bil.
Kør!
Hurtigt!
Fandens.
Lort.
Din lille...
Herre!
Er du okay? Du godeste...
Er det 112? Der er sket en ulykke.
En bilulykke.
Ja, en mand hoppede pludselig ud på vejen. Det er...
- Han trækker vejret. Blodtrykket er 80/60. - Adrenalin, 8 µg. Dopamin, 10 µg.
Er du okay?
Ved du, hvor du er nu?
MAJ 1997
Jin-seok!
- Ja, Yu-seok! - Bilen er repareret nu!
Jin-seok! Vi kører nu. Skynd dig tilbage!
Okay, mor. Jeg kommer!
Far, kan du huske min barndomsven, Jin-san?
Ja. Havde hans forældre ikke en restaurant?
- Det er rigtigt. - Ja, hvordan har han det?
Han skal snart giftes.
- Er det rigtigt? Seriøst? - Ja.
Jin-seok, du må være træt.
Læg dit hoved på min skulder.
Ham og hans kæreste må have været sammen længe.
- Hun er faktisk gravid nu. - Virkelig?
Ja.
Ser du nogen?
Nej.
Jeg må fokusere på studierne.
6 MÅNEDER SENERE
Kære medborgere,
vores økonomi er...
...i vanskeligheder for tiden.
PRÆSIDENTENS TALE OM FINANSKRISEN
Den økonomiske krise, der begyndte i de sydøstasiatiske lande,
kombineret med de strukturelle problemer i vores økonomi,
forværrer den alvorlige krisefornemmelse.
På grund af de økonomiske fremskridt,
vi har opnået i de sidste tre årtier,
har alle verdens lande misundt vores stabile økonomi...
HURTIGE KONTANTLÅN
Vi kan ikke hyre dig.
Vær sød at hjælpe mig denne gang.
Kom nu. Jeg beder dig.
Skrid med dig.
Jeg har kun en studentereksamen. Ja, jeg gik på et alment gymnasium.
Jeg er ked af at måtte spørge, men vil jeg kunne
få et par måneders løn med det samme?
Jeg er en hårdtarbejdende fyr på 21.
Min elskede bror er meget syg i øjeblikket.
Hvis du stoler på mig og betaler straks, sørger jeg for at gengælde din venlighed.
Doktor.
Du mistede begge dine forældre i ulykken,
og din bror har været sengeliggende i over et halvt år.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige til dig som hans læge.
Jeg er virkelig ked af at måtte sige det,
men vi kan ikke trække den længere.
Han må opereres så hurtigt som muligt.
Det er den eneste måde at redde ham på.
Okay.
Kom nu til fornuft.
Ved du, hvor skræmmende det kan være?
Operationen bliver ikke foretaget af læger i illegal organhandel.
Folk, der sælger organer, dør hurtigt.
Mange dør også under operationen.
Jeg forstår din situation, men bare opgiv det.
Jeg mener, landet er ved at gå rabundus.
Du burde bare opgive det hele og holde ud i den slags tider.
NY BESKED
BLÅSKÆG HAR INVITERET DIG TIL CHATTEN. ACCEPTER?
Måneskinsmanden er nu i chatrummet.
Mente du virkelig det, du skrev på jobsøgningssiden?
Ja, jeg mener det. Jeg gør mit bedste, uanset hvad jobbet er.
Selv den del om, at du er villig til at sælge din sjæl?
Den del?
Hvorfor spørger du om sådan noget?
Fordi du har brug for penge,
og jeg har brug for din desperation.
Hvor meget vil du have?
Kunne du fortælle mig en lille smule om jobbet?
Du bliver betalt for at dræbe nogen...
Du kan tænke over det indtil i morgen klokken 12.00.
Send mig dit telefonnummer, hvis du siger ja.
Du mister muligheden efter i morgen klokken 12.00.
Blåskæg forlod rummet.
Sig det nu. Der er ikke andre her.
- Helt ærligt. Jeg er... - So-yeong!
VIL DU SENDE DENNE BESKED?
JA
Hej?
Noter...
...den adresse, som jeg giver dig nu.
Det er Seongshin-dong 425-23 Seongseo-gu, Seoul.
Der vil være tre mennesker i huset.
En kvinde og to børn.
Rør ikke børnene.
Skaf kvinden af vejen.
Glem det ikke.
Kun kvinden.
Åh. Er det dig, skat?
Skat.
Skat?
Lad være... Vær sød at lade være at skrige.
Jeg går bare.
Vær sød ikke at skrige.
Undskyld.
Jeg må være blevet sindssyg et øjeblik.
- Jeg er ked af det. - Mor.
Er far hjemme?
- Nej, han er... - Skrig ikke.
Jeg bad dig om ikke at skrige!
Skrig ikke.
Nej!
Vær sød ikke at skrige.
Vent.
Vær sød at holde op med at skrige.
Jeg går nu.
Stop nu med at skrige!
Jeg... Jeg sagde jo...
Jeg sagde jo, du skulle stoppe med at skrige...
Undskyld.
Det var derfor, jeg bad dig stoppe med at skrige!
Jeg sagde det jo! Jeg sagde jo, du skulle stoppe!
Chan-mi!
Stop med at skrige!
Herre.
Hvem er du, herre?
Hvor blev min mor af?
Hvis du gør, som jeg siger,
henter jeg din mor og søster til dig.
Er det rigtigt?
Gå op på dit værelse og tag dyne på.
Tæl så til hundrede...
...ti gange, okay? Ti gange.
Det forstod du, ikke?
Jo.
En, to, tre,
fire, fem, seks...
Hej?
Noter...
...den adresse, som jeg giver dig nu.
Det er Seongshin-dong 425-23 Seongseo-gu, Seoul.
Der vil være tre mennesker i huset.
En kvinde og to børn.
Rør ikke børnene.
Skaf kvinden af vejen.
Otteoghalvfems, nioghalvfems, hundrede.
En,
to, tre,
fire, fem, seks...
Hej?
Far.
Seong-uk, hvad er der galt?
Far, jeg gjorde hvad manden sagde...
...og talte til hundrede ti gange,
men både mor og Chan-mi ligger på gulvet og bløder.
Had er der sket med Chan-mi?
Hun trækker ikke vejret.
Okay, jeg kommer straks hjem.
Doktor, hvorfor gjorde du dog sådan noget?
Det er din familie.
Ofringen af min kone...
...kunne forhindre min familie i at ende på gaden.
Med forsikringssummen...
Du kan ikke gøre sådan noget mod din familie, doktor...
Du tog imod mit tilbud for at redde din brors liv.
Jeg gjorde det for mine børn.
Men...
Men du ødelagde alt.
Min datter er død nu. Din bror vil også snart dø.
Så du skal også dø!
Vent, doktor...
Dø.
Hvorfor skulle det være mig?
Der var ingen grund.
Bare dø!
Nej. Vær sød, nej.
Nej!
Folk dør ikke let, vel?
Det må være hårdt for dig.
Jeg er også udmattet.
Jeg gør en ende på dine lidelser.
Hvor er ofrets familie?
Hvorfor spørger du?
Bare sørg for at fortælle dem,
at jeg er virkelig ked af det.
Du må have fået hukommelsen igen.
Hvorfor gjorde du det?
Hvorfor dræbte du den kvinde og hendes datter?
Nogen fik dig til det, ikke?
Kan det tænkes,
at kvindens mand betalte dig for at gøre det?
Jeg har modtaget noget information for nylig.
Han tegnede åbenbart en masse forsikringer for hende...
...en måned før, hun blev dræbt.
Fik han dig til det?
For forsikringspengene?
Ofrets familie vil have sandheden.
Kan du huske den dreng, du ikke slog ihjel den nat?
Det lille barn.
Du bør fortælle ham sandheden og tigge om tilgivelse.
Du sagde, at min mor kom hjem,
hvis jeg talte til 100 ti gange.
Ved du, hvordan mit liv forandrede sig efter det?
Mine familiemedlemmer tog alle pengene
og efterlod mig på et børnehjem.
For helvede. Jeg græd hver aften og sagde til mig selv,
at jeg ville fange den mand,
der dræbte hele min familie, når jeg blev voksen,
og at jeg ville få hævn over ham lige meget hvad.
For fanden, den aften... Hvorfor dræbte du ikke også drengen?
Du skulle også have dræbt drengen, dit fucking svin!
Jeg er ked af det...
Undskyld.
Jeg er ked af det.
Jeg er så ked af det.
Jeg er ked af det...
Fandens!
Fortæl mig nu.
Fik hendes mand dig til det?
Svar mig!
Jeg spørger dig, om min far fik dig til det!
Nej.
Jeg gjorde det alene.
Det hele.
Det var kun mig.
For pokker. Hvad i helvede?
Jeg vidste det.
Det var nok bare en tilfældighed...
...at han tegnede en masse forsikringer.
Ikke? Fandens. Har jeg ret?
Hvad i helvede?
Tror du seriøst, at jeg vil tro på det?
Jeg ønsker dig det bedste.
Undskyld mig, herre.
Det er en blind vej.
Elevatoren er denne vej.
FORGOTTEN
Jin-seok!
Bilen er repareret nu!
Jin-seok! Vi kører nu. Skynd dig tilbage!
Okay, mor. Jeg kommer!
Hej.
Hvor gammel er du?
Du er fem?
Det er okay. Det er din.
Seong-uk! Seong-uk Choi!
Mor!
Kom med.
Hvad talte du med ham om?
Havde du det sjovt?
Skal vi tage i forlystelsespark?
Seong-uk, sig ja. Afsted. Kom nu! Giv mig en highfive.
- Gjorde det ondt? - Kom.
Hvilken forlystelse vil du prøve?
Tekster af: Rie Hededal Nielsen